Margarita, kan vi ha kransedag i dag?
Kanskje det.
Vi må lage adventskranser.
- Rosenlys også. - Slutt å mase.
Jeg har ikke bestemt hva slags dag det er.
Søster Margarita, det er jo advent og tid for botsgang -
- så jeg vil be om unnskyldning for det som skjedde i min celle.
Jeg vet at det ikke har vært lett å ha meg her -
- og jeg vet ikke hva du opplevde med menn utenfor murene -
- men vi menn er ikke alle onde.
Fred være med deg, søster.
Det er ikke kransedag, Carla.
Det er fargedag.
I dag er det fargedag.
Hvilke farger vil du ha, pater?
- Til hva da? - Prestekjolen din.
Så nydelig.
Jeg trodde at det var et slør til "dødsdagen".
Hvorfor sløse ull på døde?
Det er bare ett panel igjen. Ditt. Slutten på fortellingen din.
De fargene vi ikke allerede har, kan jeg lage, så velg.
Jeg har bestilt rom i mitt navn.
- Patricia Stanford. - Miss Stanford?
Vi har ventet på deg.
Mr. Colquin har forberedt alt til din ankomst.
Anklagene mot den katolske kirken om overgrep mot barn øker-
- og samtidig anklages kirken for å prøve å skjule alt.
I dag har dere hørt mye om mannen Ignatius.
Presten og alt han oppnådde.
Den mannen kjente jeg ikke.
Jeg kan bare fortelle om gutten.
Lillebroren min.
Min Ignatius.
Allerede fra begynnelsen var han annerledes.
Ignatius hadde fått en gave.
Som barn så han ting.
Farger, i tall og musikk.
Tallet ett var blå som himmelen, to var skarlagensrød.
Og musikk var en myriade av farger. Bølger i luften som bare han så.
Men for barna på skolen og for nonnene -
- og alle andre var det en gave som måtte pryles ut av ham.
Jeg prøvde å beskytte Ignatius så godt jeg kunne, -
- men da jeg var 13 år, bestemte foreldrene mine -
- at et katolsk internat var svaret på min brors "problem".
Etter det møtte jeg ham stadig sjeldnere.
Dagen da han tok eksamen, gjenkjente jeg ham ikke.
Han fortalte meg stolt at han hadde blitt kurert fra sin tilstand...
...av Gud.
Han ville ikke bli påminnet om skammen i sin fortid.
Spesielt ikke av meg.
Du er en alkymist, Margarita.
Da min yngste sønn Nat fylte fire år, sa han til meg:
"Ett er hvit, to er grønn som en kålmark."
Min Nat har også synestesi.
Da jeg innså det, ringte jeg Ignatius.
Jeg begynte å bable om hvordan Nat var som ham med fargene.
Da hørte jeg at Ignatius... gråt.
Han lovet meg å komme på besøk og endelig treffe mine fine gutter.
Jeg fikk aldri treffe min Ignatius igjen.
HAR JEG DIN TILLATELSE?
JA. GJØR DET SOM KREVES.
Takk for all din hjelp og vennlighet.
Ingen årsak.
Vi kan vente på deg og gå til vaken sammen.
Det vil jeg gjerne.
Malachi!
Presten som var her, Bob, hvor er han?
Han hadde noen ærender som hastet.
Si til ham at jeg vil ha svar på noen spørsmål av ham.
Det skal jeg fortelle.
Mine herrer, planen er endret.
Det er dårlig vær på vei. Rundturen er utsatt til i morgen.
Da får dere se klosteret i best mulig lys.
Patricia?
Min elskede jente.
Det var en gang...
...en konge og dronning som desperat ville ha barn.
Men de lyktes ikke.
Dronningen ba Gud om et mirakel
En morgen våknet de -
- og fant et nyfødt barn i en krybbe av roser ved siden av sengen.
De døpte jenta Tornerose.
Dåpen var en stor tilstelning.
Kongen og dronningen inviterte 12 vise kvinner fra landet over.
De skulle gi sine gaver til deres lille datter.
Én klok kvinne ga henne visdom.
En annen ga henne godhet. Så kom glede, kjærlighet og styrke.
Mange gaver, fikk hun.
Men den 13. kvinnen hadde ikke blitt invitert.
Hun kom dit for å uttale en forbannelse over Tornerose.
Hun sa at på hennes 13. fødselsdag -
- ville Tornerose stikke seg på en nål og dø.
Kongen og dronningen var så redde at de forbød nåler i kongeriket.
Fra den dagen holdt de Tornerose innen palassets murer -
- for å beskytte henne.
Tornerose vokste opp innenfor murene i kjærlighet og lykke.
Inntil, om morgenen da hun fylte 13 år -
- Tornerose våknet og følte seg merkelig engstelig.
Hun gikk frem og tilbake i korridorene.
Så befant hun seg i en del av slottet hun ikke hadde vært i.
En dør lokket henne med et merkelig lysskinn innenfra.
Da hun gikk over terskelen...
...begynte Tornerose å blø fra et sår...
...som ingen kunne se.
Hun kikket opp og så den gamle kjerringa vente på henne.
Den vise, gamle kvinnen forklarte mysteriet -
- med kroppen som blør hver måned, men ikke dør.
I stedet vokser dens visdom.
Barnet Tornerose døde den dagen...
...og ble gjenfødt som kvinne.
Etter at du forsvant, brukte familien tid og penger på letingen.
De ble også utsatt for en fæl politietterforskning -
- rundt Jeremiah Smiths død, men også rundt din.
Mange trodde at du ble drept samme kveld -
- som del av en slags stor mørklegging.
Kroppen din skulle ligge begravd på vår jord.
Avisene svertet hele familien vår.
Det fører oss til arven.
Etter ti år uten at du hørte fra deg eller krevd arven -
- og i samsvar med reglene i din fars testamente -
- ble arven returnert til familiefondet.
Nå som jeg er tilbake, går det vel til meg?
Din rett til å kreve arven har forfalt.
Det hopper nå over en generasjon og kan bare gå til dine barn.
Det er jo latterlig.
Det er min arv.
I en domstol kan du bestride det, og formodentlig vinne.
Men det krever tid og penger.
Derimot kan jeg gi deg pengene du trenger til kjøpet i dag -
- hvis du går med på ett enkelt krav.
Og det er?
Jeg vil at navnet Stanford skal gjenvinne sin gamle glans.
For å få pengene skal du stille opp på en pressekonferanse -
- i ettermiddag og lese opp en forberedt uttalelse -
- der du forteller at du har gjenoppstått -
- og renvasker familien Stanford for alle ugjerninger.
Etter det kan du returnere -
- til ditt relativt anonyme liv som en av St. Agnes' søstre.
Skal jeg renvaske deg for drapet på Jeremiah også?
Alt jeg gjorde den kvelden, var å sende Arthur etter deg.
- Nei, for å drepe Jeremiah. - Ikke vær latterlig.
Arthur ville bare skremme ham. Jeg ville beskytte deg.
Du prøvde å beskytte ditt kjære familienavn -
- fra skandalen at din eneste datter var forelsket i en svart mann.
Og den vakre mannen...
...ble slått i hjel rett foran øynene mine.
Dette kan jeg ikke gjøre.
Da trekkes din mors tilbud tilbake -
- og testamentets regler består.
Så med mindre du kan skaffe en arving av vårt blod...
Alt er klart, akkurat i tide for bønnen.
Hva er det?
Det er ingen fare, søster Margarita.
Dette er pater Bob.
Han vil deg ikke noe vondt.
Nonne nummer to.
Margarita.
Hvor i all verden fant de deg?
Carla!
Ikke vær redd. Pater Bob er Ignatius' venn, ikke sant?
Du sa da du ringte at tre nonner holdt deg fanget.
Hvor er den tredje?
Jeg tror at blått blir bedre for gjenoppstandelsen din.
Dette blir nok også bra.
Det er Stanford-diamanter.
Sånn ja.
Skynd deg nå. Vi har ikke mye tid. Pressen samles.
Jeg er i naborommet, hvis du trenger meg.
Hvordan ville det fungere hvis jeg kunne vise frem en arving?
Du ville måtte bevise det med en enkel DNA-test.
Så ville arvingen bli anerkjent som en Stanford-
- og få pengene, jorden, tittelen og arven din.
Takk.
Når biskopen får vite alt...
Han vet alt, Ignatius.
Kvinnene må vekk herfra med deg i dag.
St. Agnes' søstre er en lukket orden.
- De må... - St. Agnes' søstre eksisterer ikke.
Hvem vet hvem de er og hvordan de kom hit?
- De er St. Agnes' søstre. - De er ikke nonner!
Hvilken nonne ville holde en prest som fange og plage ham?
Bare se på deg selv.
Og nå sier du at en "nonne" -
- har dratt til fastlandet for å kjøpe stedet?
- Jeg vet hva du gjør. - Alt vi vet...
...er at de trenger på verdifull kirkeeiendom.
Og at de og deres ekle dyr må bort.
Nei.
Jeg kan vitne om at de virkelig er St. Agnes' søstre.
Og de kommer ikke til å bli flyttet.
Da så...
Patricia?
Er du klar?
Kjære mor, jeg kom hit fordi jeg trodde-
- at jeg kunne redde søstrene mine og vårt hjem med penger.
Men prisen for pengene-
- om det er min taushet eller min arving-
- er en jeg ikke er klar til å betale.
Du får møte pressen alene.
Det du sier, blir ditt valg, din fortelling.
Men jeg forlater engelen Carla for å våke over deg.
Det er den eneste delen av datteren min jeg lar familien Stanford ha.
Søster! Jeg kan ro deg over.
Er det noe mer du vil ta med?
Nei.
Unnskyld.
Jeg beklager at jeg ikke fikk sjansen til å avslutte prestekjolen.
Å avslutte min historie.
En båt venter. Det er et stykke å gå, men det klarer vi nok.
Søster Margarita. Søster Carla.
Stedet må tømmes på et vis! Vi må ta dem med til båten.
Slipp henne!
- Løp! - Har du blitt gal?
Nei!
Det er visst ingen vits å gjenoppvekke deg.
Nei!
Kom! Kom!
- Inn med deg! - Du klarer deg.
Skynd deg!
Vær stille.
Din tur.
Nei! Jeg vil hjelpe deg.
Du må gjemme deg. Se på meg!
Hold deg skjult til jeg kommer.
- Lov meg det. Lov det. - Ja.
Greit. Jeg kommer og henter deg.
Jeg kommer og henter deg. Inn med deg nå.
Ok.
Margarita!
Det må ikke være sånn.
Dra med meg. Jeg lover å ikke skade deg.
Fastlandet er ikke så verst.
Du vil lære å elske det.
Nei!
Hva har du gjort, Margarita?
Vi må hjelpe henne!
Hellige mor St. Agnes, hjelp meg. Vær så snill, hjelp meg.
Vis deg, di heks!
Nei! Nei!
Nei! Udyr!
Nei, Margarita! Nei!
Tilgi meg, hellige mor. Jeg har sviktet deg.
Jeg har syndet mot deg og gjort det som er ondt i dine øyne.
Du er rettferdig når du snakker, du er ren når du dømmer.
Jeg er uren og full av skam. Jeg er ikke verdig din kjærlighet -
- eller dette livets gave.
Nei! Jeg sa nei!
Forbannelser.
La oss frydes og være glade.
Godta dette offeret, hellige mor.
Godta denne knust ånden, mitt knuste og angrende hjerte.
Jeg ber om at du ikke skal forakte meg.
Vær nådig mot meg, mor. Vær nådig mot meg.
Nei!
Hjelp meg!
Carla!
Pust!
Gud, ikke ta datteren min! La meg beholde henne.
Carla!
La meg beholde Carla!
Carla!
Mor?
Jeg sa jo at de er døde.
Hendene dine er fulle av blod.
Vask deg...
...og gjør deg ren.
Legg vekk dine onde gjerninger fra øynene mine.
Slutt å gjøre ondt.
Lær deg å gjøre godt.
Selv om dine synder er blodrøde... skal de bli hvite som snø.
Selv om de er dypt røde -
- skal de bli hvite som ull.
Men jeg så dem jo.
Jeg så dem oppslukt av flammer.
Hendene dine er fulle av blod. Vask deg og gjør deg ren.
Legg vekk dine onde gjerninger fra øynene mine.
Slutt å gjøre ondt. Lær deg å gjøre godt.
Du må se dette mirakelet, søster.
Ikke vær redd.
Søster Margarita, se.
Jeg har blitt helbredet.
Hellige mor...
...salig er du. Du reddet en synder og gjorde meg hel igjen.
Du vekket meg, Margarita, så jeg kan leve og fortelle om dine dåder.
Jeg skal stå frem og proklamere navnet ditt.
Alle St. Agnes-noviser får et plagg den dagen de sverges inn.
Et plagg med deres eget hår strikket inn. Det binder henne til oss.
Ethvert strikket plagg har en historie full av mening.
Det inneholder fletter og mønstre fra strikkerens liv.
Det hyller fantasiens oppfinnsomhet...
...og styrken i våre fortellinger som gror og forandrer liv.
Bare når plagget er ferdig og hennes historie er fortalt-
- er novisen klar til å bli en av St. Agnes' søstre.
Hva ber du om?
Guds barmhjertighet og den hellige kåpens nåde.
Ber du med hele ditt hjerte?
Ja, det gjør jeg.
Måtte Gud gi deg utholdenhet, datteren min.
Lenger går jeg ikke.
Opp med deg. Ellers ødelegger du din nye kåpe før du er hjemme.
Når jeg er der, blir det etterforskninger -
- og paven sender folk for å bekrefte mirakelet.
Tror du at biskopen vil tillate det?
- Er det...? - Den er pater Bobs.
Med alle meldingene til og fra biskopen.
Han blir nok en stor forkjemper.
En seraf!
Bli med meg.
Jeg trodde at du hadde stukket av.
Takk.
Gjett hvem som sendte en SMS. Den helsikes pater Bob.
Hva har han å si?
Herregud!
Herregud! Er det ham?
Frankie!
ETT ÅR SENERE
Velkommen til Portaross og inngangsporten til St. Agnes kloster.
Tross at ordenen er lukket tillater søstrene besøk én gang per år-
- for å feire søster Margaritas mirakel.
Rundturer går hver time. Vær vennlige å respektere køen.
- En fortelling? - Det er din tur, Iphigenia.
Det var en gang tre søstre -
- som bodde i et stort hus høyt oppe på en ås.
De var lykkelige og fornøyde, inntil en dag...
Tekst: Kay Morten Magelie www.sdimedia.com